L’any 2018, en el marc de la mesa de negociació, els sindicats i l’empresa acordarem destinar el 0’3% d’increment addicional, lligat a l’increment de sou que es va aprovar per a les treballadores i treballadors públics, a resoldre el tema de la dedicació del PAS (35-37’5h), fonamentalment.
Tant l’empresa com els sindicats vam entendre que aquests diners havien de servir per a poder millorar el sector del PAS que menys havia millorat al llarg del temps, grup C2 sobretot, i la resta de col·lectius que han patit l’augment constant de càrrega de treball, entre altres.
En el procés de negociació l’empresa també va plantejar situacions que volia resoldre, dins del seu dret a autoorganitzar-se, utilitzant aquests diners.
Per qüestions de disponibilitat pressupostària i atés que no es podien contemplar totes les situacions es va decidir ajornar la resolució definitiva al següent exercici, el 2019, i amb la possibilitat de tractar unes altres situacions de la plantilla que van quedar de manifest en tot el procés de negociació.
El procés global de negociació del 2019, lligat al procés de consolidació, havia de concretar:
- La inclusió de les places a consolidar
- L’adaptació de les escales
- L’oferta pública d’ocupació
Les places i les escales han de reflectir-se a la RLT per poder ser efectives i per això es van acordar a la darrera Mesa de Negociació tots aquests canvis, que havien d’anar a Consell de Govern i Consell Social per a ser aprovats.
En el torn obert de paraules, s’ens presenta una fulla amb canvis en els complements de destí i específics sense més opció que rebre’l i emplaçar-mos a una mesa tècnica, urgent.
A l’assemblea de la secció sindical acordarem:
- No aprovar el document tal com estava, no es pot acceptar el xantatge de les preses, s’ha de reflexionar més.
- Demanar la resolució dels temes pendents de l’any anterior.
- Demanar un pla de retribucions i promoció del PAS a partir d’una anàlisi de les funcions i les necessitats del servei, amb criteris objectius, que tothom tinga clar quin és el camí per promocionar professionalment i evitar la sensació d’arbitrarietat en la promoció.
A la Mesa Tècnica s’amplia la informació (document de millores retributives) justificant l’empresa els canvis que proposa i fent valdre el dret a autoorganitzar-se.
En el debat, els sindicats acordarem fer una reunió conjunta, abans de prendre una decisió, on puguem debatre sense la presència empresarial.
En aquesta reunió les organitzacions sindicals elaborem una addenda al document on plantegem les nostres condicions en la negociació de la plantilla i no tan sols els “retocs”, a més d’un pla clar de promoció professional.
Aquesta unitat sindical en l’anàlisi i en el posicionament davant l’empresa es torna determinant per acceptar, Pepe Iglesias en nom del sindicat, el document presentat per l’empresa per aquest any i on exigim negociar seriosament els canvis de l’any vinent.
STEPV mai s’ha oposat a qualsevol millora per al personal i considerem que la unitat sindical pot ser determinant en la negociació de la RLT, més enllà dels ajustos pressupostaris puntuals.
La unanimitat, exigida per l’empresa, no ha estat només referida al document, ha estat en el posicionament conjunt del sindicats davant el procediment de la negociació.
Tot aquest procés també ha deixat clarament definits els col·lectius i grups que no canvien les seues condicions i al sindicat ho tindrem molt present quan donem pas a la negociació.
Els increments a les nòmines de les persones que milloren s’aplicaran a partir de setembre o octubre, amb els endarreriments corresponents.
El sindicat continuarà reivindicant les millores pendents i el document acordat amb la resta de sindicats.